Amszterdamban azt álmodtam, viszontláttam anyámat.
És éppen úgy örült nekem, ahogy én neki.
Ugyanaz a szép, világoskék szem.
Minden jobban alakult volna, ha anyám él.
De meghalt, még gyerekkoromban.
És mikor elvesztettem,
eltűnt minden, ami utat mutatott volna egy boldogabb élet felé.
És én tehettem a haláláról.
Mindenki azt mondta, hogy nem.
Hogy borzalmas balszerencse volt.
Ami abszolút igaz.
De én nem hiszem el.
Én tehettem róla.
És mindenről, ami azóta történt.
A festmény.
Mindenről én tehetek.
KEDVES PIPPA!
Elvesztettem valamit, ami halhatatlanságot érdemelt.
Nem szándékosan.
Mert amit tettem, nem vonható vissza.
Nem számít, hogy meghalok.
De az idők végezetéig,
amíg világ a világ,
azt a festményt megőrzi az emlékezet, és gyászolni fogják.
AZ ARANYPINTY
Úgy tudjuk,
utána egyedül ment haza az anyja lakásába.
Egész éjjel várta az anyját, és mikor nem jött,
felhívta a tévében közzétett számot.
A kora miatt aztán szóltak nekünk.
Talán nem tudja, de Theo apja fél éve elhagyta a családot.
Nem tudtam. A fiam és Theo az elemiben voltak barátok.
Tudtommal az utóbbi időben nem sokat találkoztak.
Attól tartok, nem egészen értem.
Jelenleg ő egy...
átmeneti gondviselésre szoruló kiskorú.
Mikor megkérdeztük Theót, tud-e valakit, aki segíthetne,
magát említette.
Gyere csak!
Andy sajnos még nem kelt fel.
Itt pihenhetsz, ha akarsz.
Nézünk neked pizsamát.
Meg is van.
Biztosan pocsékul vagy.
Szörnyű, ami történt. Édes istenem...
Jelen helyzet indokolná, hogy töltsek neked
egy gyűszűnyit, ha kérsz.
- Chance. - De persze nem kérsz.
- Nem való neked. - Nagyon örülünk, hogy itt vagy velünk.
Remélem, jól érzed magad majd nálunk.
- Most mi van? - Theo van itt. Meghalt az édesanyja.
Látogatód jött.
Fú. Kiborító.
Az.
Nem, úgy tűnik, senki nem tudja, hol van.
Gyerektartást nem fizetett, adósságai voltak,
gyakorlatilag megszökött.
Nem volt választásunk. Nem utasíthattuk el.
Nem, csak néhány hétre.
- Vitorlázol, Theo? - Nem, uram.
Nagy kár.
Andy remekül érezte magát a vitorlástáborban.
- Életem legrosszabb két hete volt. - Badarság!
Nincs önbizalmad. Az a bajod.
Kérjem meg Ettát, hogy készítsen neked valami mást?
Nem vagyok éhes.
- Köszönöm. - Hol van az apja?
- Jó kérdés. - Te jó ég!
Próbáld fel ezt, Theo! Platt régi kabátja.
Hideg van kint.
- Kint? - A jövő héten már iskolába mész.
Mielőbb térjünk vissza a rendes kerékvágásba!
Jót tesz, ha elfoglalod magad.
Elmehetnél ma délután.
A lakásotokba.
Szívesen veled megyek.
Rendet akartam rakni, amíg vártam rá.
Pakolj össze. Majd én rendet teszek.
Csak az iskolai holmikat hozd!
A kosárlabdaedzés átkerült csütörtök négy órára.
A lacrosse-döntőre jegyek már kaphatók az irodában.
Hajrá, Vikingek!
Szia, Tom!
- Hallottam. - Ja.
Ez pech. Nagy szívás.
Csak azért mentünk a múzeumba, mert anyával az igazgatóhoz jöttünk.
- A cigi miatt. - Ja, az én anyám is pattogott.
Mennem kell.
Szia!
- Nyomoronc! - Béna!
Én minden nap járok úszni.
Egyedül nem is úszhatsz. Nem engedik.
Mindenki fog úszni. A sós víz gyógyír minden bajra.
A legnagyobb ajándék, amit apámtól kaptam, a tenger szeretete volt.
Az az érzés.
És vele mi lesz addig?
Ki is a kedvencem, aki a fenséges egeket festi?
- Maxfield Parrish. - Igen. Tornyosuló felhők.
Gyerekkoromban a tengeren olyan egek voltak. Varázslatos volt.
Vörös és narancsszín naplementék.
Idilli szépség.
Azt bízd csak Esperenzára. Mindig ő csinálja.
A mosatlannal se törődj.
Gyönyörű gyűrű.
Családi darab?
Édesanyád után?
Igen.
Nagyon szép. Karneol.
A gemma.
És a belső oldalára az van vésve:
"Blackwell".
Jól vigyázz rá!
Ez talán segít.
Ha beveszel egyet esténként, nem fogsz félni.
Érthető az állapotod.
Mindannyian félünk néha.
Csak általános képet próbálunk alkotni. Gyűjtjük a darabkákat.
Mennyi ideje voltatok a múzeumban az első robbanáskor?
- Egy órája. - Nézd meg a térképet!
Hol voltál, amikor történt?
- Melyik teremben? - Az utolsóban az ajándékbolt előtt.
A 32-es. De édesanyád nem volt veled?
Nem.
- Visszament megnézni egy képet. - Melyiket?
A Dr. Tulp anatómiáját. Egy Rembrandt-kép.
Miért nem mentél vele?
Theo?
Azt mondtam, hogy találkozzunk az ajándékboltban.
Mire emlékszel?
Nem volt furcsa szag?
- Nem emlékszem. - Láttál bármi szokatlant?
- Nem emlékszem. - Semmi nem tűnt fel?
Hol voltál a robbanáskor? Itt? Vagy itt?
- Nem tudom. - Egyformák azok a termek,
de ha fel tudnád idézni, hol voltál, egy kicsit tisztulna a kép.
Nem tudom, mi értelme kitenni őt ennek.
Beütötte a fejét.
Emlékezetkiesése van.
Senki nem kérdezte meg tőle, hogy megsérült-e.
Valóban?
Rendben. Utána, amikor magadhoz tértél,
láttál embereket?
- Igen. - Mit csináltak?
Halottak voltak.
Azt mondtad Beemannek, az enyém a cigi.
- Én csak melletted álltam! - Jézusom.
Állj fel!
Jól van. Oké.
Biztos, hogy ezt akarod csinálni?
- Mit? - Veszélyben van a bástyád,
de szerintem nézd meg a vezéredet is.
Sajnálom, hogy ilyen szar lett neked.
Aranyos volt az anyukád.
HOBART & BLACKWELL RÉGISÉGEK ÉS RESTAURÁLÁS
Bocsásson meg.
Azt mondta, hozzam ide.
Hobie vagyok.
Gyere be!
Ő volt?
Tőle kaptad a gyűrűt?
- Igen. - Welty Blackwellnek hívták.
Az üzlettársam volt.
Ő volt az üzletember.
Ő foglalkozott a kuncsaftokkal.
És odaadta neked?
Ott, a múzeumban? Utána?
Jó, hogy nem volt egyedül.
Az kiborította volna.
Te vagy az a fiú, igaz?
Akinek meghalt az édesanyja?
Nem vagy éhes?
Jó neked annál a családnál?
Barbouréknál?
Megírták az újságok. Mármint azt, hogy az asszony befogadott.
Mindenki sajnálja az árvát.
Valamikor dolgoztam az asszony családjának.
Mi a kedvenc tantárgyad?
Az angol, talán.
Van kedvenc íród?
Tolkien.
Edgar Allan Poe. Bár apám szerint ő másodosztályú.
Azt mondja, ő az irodalom Vincent Price-ja.
- De szerintem ez nem igaz. - Szerintem se.
És apád hol van ilyenkor?
Nem tudom. Lelépett.
- Nem kár érte. - Néha különben jó fej volt.
Színész volt régen.
Mikor filmeket néztünk,
mindig elmondta, hogyan csinálják a trükköket meg mindent.
De ivott.
Néha mikor értem jött az iskolába...
De mindegy. Elment.
Mindenesetre érdekes családhoz kerültél.
Néhány kép maradt csak utána.
Az egyik az Aranypinty.
Így élte le az egész életét? Fogságban?
Itt van a lány?
Pippa?
Ő Theo. Üdvözölni akar téged.
Nem marad sokáig. Pihenned kell.
Ismerős vagy.
Barátok vagyunk?
Ne haragudj. Elfelejtettem dolgokat.
A szobámra se emlékeztem, mikor hazajöttem.
Mi a kedvenc zenéd?
- Beethoven. - Olyannak is tűnsz, mint aki azt hallgat.
Azzal akarsz foglalkozni?
Zenész leszel?
Nem szabad zenét hallgatnom. A fejem miatt.
Szörnyű. Mit szeretsz Beethoventől?
Van Glenn Gouldom.
Ő a kedvencem.
Ez gyógyszer. Szerintem morfium.
- Te elfáradsz napközben? - Igen. Azelőtt nem volt ilyen.
Velem se. Most meg ébren se bírok maradni.
Ne haragudj.
Tudom, modortalanság, de zavarna, ha behunynám kicsit a szemem?
Hallgathatsz zenét, ha akarsz.
Tetszik?
John Singleton Copley.
Kiváló gyarmati portréfestő volt.
A kép a nagyanyámé volt.
Ő is nagyon szerette.
Ez a második, vagy a harmadik?
- A harmadik. - Jól van.
És akkor ez az ötödik legyen, vagy a hatodik?
A hatodik.
Miért nem tud zenét hallgatni?
Tud. Néha.
Csak fel szokta zaklatni.
Azt hiszi, gyakorolnia kell, készülnie az órára.
Azt mondják, amatőr szinten még újra játszhat majd egyszer,
de sok minden más lett.
A nagynénje elviszi Texasba.
Azt hittem, itt lakik.
Itt lakott.
Welty a nagybátyja volt,
és a gondviselője az anyja halála óta.
De most Margaret Pippa legközelebbi hozzátartozója.
Vérség szerint.
És szerinte Pippának jobb lesz vele.
És milyen?
Kedvesnek tűnt. Azt mondta, vannak lovai meg medencéje.
Nem tudok lovagolni.
Te?
Én se.
Anya tudott. Gyerekkorában voltak lovaik Kansasben.
Az egyik sokszor olyan egyedül érezte magát,
hogy odament, és bedugta a fejét az ablakon,
csak nézni, mit csinálnak.
A te anyukád is meghalt?
Igen.
- A tied beteg lett? - Nem.
- A családdal maradsz, akiknél most vagy? - Nem.
Ők elutaznak a nyárra.
És te?
Nem tudom.
Bár ne mennél el!
Emlékszel rá, hogy láttál?
Mikor?
Pont előtte.
Én emlékszem rád.
Ott voltam.
Pihenned kellene.
És hát megígértem Theónak, hogy megmutatom neki a műhelyt.
Szereted a régi dolgokat.
Barbouréknál akkor sok érdekeset láthatsz.
Chippendale-ek. Anna királyné-stílusúak.
Itt jobb. Látni, hogyan készülnek.
Barbouréknál olyanok, mint a kitömött állatok.
Segíthetsz nekem választani a furnérok közül.
Olyat, ami illik ehhez az óraszekrényhez.
Emlékszel Plattre?
Kit kell leszopnom, hogy kapjak egy kávét?
- Menj a szobádba! - Chance...
Menj a szobádba! Indulj!
Történt valami az iskolában. Valami rossz.
- Kicsapták? - Senki nem beszél róla.
Anyának Platt a kedvence. Apának Kitsey a kedvence.
Anya Plattet szereti.
De Toddyt is nagyon szereti.
AZ ARANYPINTY, CAREL FABRITIUS 1654-ES REMEKMŰVE MEGSEMMISÜLT
Nem tudom.
Az egyik módszer az, hogy megvizsgálod a kopását.
Ha túl egyenletes, mint itt, akkor az reprodukció.
A régi bútorok aszimmetrikusan kopnak.
Egy másik dolog. Ez, itt.
Ezt géppel gyalulták.
Érzed?
Ez viszont...
kézi gyalulás.
- Szóval ez hamisítvány. - Nem.
Csak akkor hamisítvány, ha eredetiként árulod.
Ez egy nem túl jó minőségű reprodukció.
Vannak eszközök a küllem utánzására.
Régi fa, sav, aranyozókence, koromfesték.
A régi szög rozsdás lesz sós vízben.
Rá fogsz érezni.
Az új lapos.
Halott.
Ez viszont...
Ez a fény.
Ez több száz évi használat, megannyi érintés nyoma.
Ez él.
KEDVES PIPPA!
Mit tudsz Texasról?
Sehova se lehet gyalog menni, és van halálbüntetés.
De jobb lesz neki ott.
Az a klíma jó lábadozóknak.
Menjen el a planetáriumba. Bár a Hayden jobb.
Elmegyünk enni egy hambit?
Azt hittem, fogyózol, hogy beleférj a báli ruhádba.
Kapsz tőlem virágot is,
mindjárt megmutatom, ilyet!
Theo, szeretnék kérdezni tőled valamit.
Eljönnél velünk Maine-be?
Igen! Szeretnék. Az nagyon...
- Igen. - Jó. Meglátjuk, tetszik-e a vitorlázás.
Most azt hiszed, jó lesz, de utálni fogod.
Hogyhogy mégis meghívtak?
Ne legyél már hülye. Tökre megszerettek.
Szerintem családi bejelentés lesz Maine-ben.
- Bejelentés? - Szerintem megtartanának téged.
Andy szerint rosszul leszünk. Nála végig zacskó van, abba hány.
Sajnos velem is ez van.
Talán rájössz, hogy inkább tengerész akarsz lenni,
vagy tengerbiológus.
Nem lehet előre tudni, mi fogja meghatározni a jövőd.
Pakoltam hajóscipőt, ahogy kérte. És pulóvert.
Theo,
meglepetésem van a számodra.
Kisfiam! Rég nem láttalak.
Szia!
Xandra vagyok. X-szel.
Két órája szálltunk le a LaGuardián.
Most Las Vegasban lakom,
és eléggé megváltozott az életem.
Most jöttünk csak meg, és persze rögtön látni akartunk téged,
de a lakáskulcs is kellene.
- Mert hogy nem tudtunk bemenni. - Elkezdem kézbe venni a dolgokat.
Büszke lehetsz apukádra. 51 napja józan.
Tök egyedül, húsvéti nyuszis cukorral és nyugtatóval szokott le.
Csak a kedvemért. Anyám olyan piás, aki belehány a poharába,
és mégis kiissza.
Hívhattalak volna, de egyszerűbb volt eljönni érted.
Értem?
- Jó kis pecód van itt. - Inkább az övé volt.
Az mi?
- Egy kép. - Mondtam, hogy ne hozz el minden szart.
Arra vannak a költöztetők.
Tudod, anyáddal nem volt könnyű kijönni.
A házasság két emberről szól.
És ő nagyon tudott haragot tartani.
De ezt azért nem érdemelte meg...
"Sivatag Vége út"?
Mintha a Jupiterre költöznél, egy bányakolóniára.
Vajon olyan durva suliba fogsz járni,
ahol bandák vannak, meg fémkereső kapuk?
Oké. Indulhatunk.
Jó utat kívánunk!
Ég veled, Theo.
Csodás vendég voltál.
- Ébresztő, öcsi, feltartod a sort. - Falfehér a gyerek.
Szerintem adj neki egy szemet.
Abból.
Ez segít.
- Ez mi? - A kutyája.
- Popper! Ide gyere! - Itt hagytátok egyedül?
Van itatója. Hozd a többit, jó?
Popper! Larry, fogd meg a kutyát! Popper!
Jézusom, Xan, teleszarta a lakást!
Szerinted nem látom?
Bassza meg, beleléptem!
Mégse állt le?
Az csak sör. Töményet már nem iszik.
Vidd ki a szemetet, légyszi.
- Hova vigyem? - Lejjebb az egyik ház előtt van egy kuka.
Nem fognak szólni?
Ki?
Csak mi lakunk itt.
NYILVÁNOS INGATLANÁRVERÉS
Kézzel varrt öltönyt hordok.
Hetente kétszer úszom.
Utálatos emberekkel jópofizom.
Fesztelen vagyok, és kellemes modorú.
Nincs bennem önsajnálat.
Igaz, amit írnak:
Annyira megszokjuk, hogy álarcban mutatkozzunk,
hogy végül
önmagunk előtt is álarcot öltünk.
Melegszik.
- Tűz. - Tényleg? De hát ez gyönyörű!
- Miből tudni? - Nem sokan veszik észre.
Láttam munkáit, amiknél megesküdtem volna, hogy eredetiek.
Ez egy eredeti Anna-stílusú darab.
De az oromzat és a lábak megsérültek,
ezért az oromdísz és a lábak egy másik darabról kerültek át rá.
Ezek?
- Érzed? - Igen.
És itt.
- Érzed? - Igen.
- Mit néztek? - Látod, Everett? Ezt Hobie csinálta.
Nem én csináltam, én csak helyrepofoztam szegényt.
Persze nem sokat ér, de talán befogadja valaki.
Mit gondolsz, Pip? Hazavigyük?
Nagyobb, mint a hálószobánk!
- Elviszem őket ebédelni, meg a reptérre. - Te nem jössz?
Nem, találkozóm van egy vevővel.
Igazi üzletember lett belőled.
Az is kell ide. Jól van, indulás!
Hát, nagyon örülök, hogy újra láttalak.
Örülök, hogy megismertelek, Theo.
Londonban nálunk szállj meg.
Nagyobb a lakásunk, mint mondja. Picivel.
- Ajánlhatom a hízott tyúkot. - Az remek. Köszönöm.
- Ez kellemes meglepetés, Mr. Reeve. - Lucius, kérem.
- Újabb darabot kíván venni? - Arról van szó, amit eladott nekem.
Az Affleckről?
- Gyönyörű, igaz? - Igen. Csak épp nem az, ugyebár.
Nem Thomas Affleck. A főnixdísz az, ebben szinte biztos vagyok.
De a szekrény többi része nem.
Régi, de semmi különös.
Mr. Reeve, biztosíthatom, hogy ha tévedés történt...
Történt, Mr. Decker.
Eladott egy hamisítványt valakinek, aki ezt észreveszi.
Hogy őszinte legyek, új vagyok még a szakmában,
és nem is szakterületem a philadelphiai chippendale.
Mondom, mi a gond. Pontosan tudom,
ki rakta össze a Frankenstein-szörnyet, amit eladott nekem.
A társa.
- Nem ő volt. - Szerintem meg igen.
Láttam már a keze munkáját. "Kis fattyak".
Úgy hívja őket, nem? Innen két csúcsdísz, onnan négy láb.
Épp annyi eredeti rész, a mennyi megtéveszti a vevőt, és voilá.
Szívesen visszaveszem a bútort, Mr. Reeve.
Feláron.
- Nem tudom, mit... - Ismerem magát.
Nagyon régi játékos vagyok a szakmában.
Jól tudjuk, hogy szegény Hobie úszott az adósságban.
Aztán jött maga, a csodagyerek.
Az eszes és sármos ifjú üzletember.
És hirtelen felvirágzott az üzlet.
De én átlátok magán, Mr. Decker.
Mindent tudok magáról.
Theo?
Platt vagyok. Platt Barbour.
Platt! Te jó ég!
Ezer éve! Hogy vagy? Hogy van Andy?
Tudod, hogy apának voltak, úgymond, "problémák az idegeivel".
- Bipoláris zavar. - Nem tudtam.
- Velem mindig nagyon kedves volt. - Ja.
Pár éve leállt a gyógyszereivel.
Imádott vitorlázni, tudod.
Egy nap mindenképpen ki akart hajózni.
Vele mentem. Andy is jött, a biztonság kedvéért. Ha rosszul lenne.
Magától nem jött volna. Utálta a vizet.
Feltámadt a szél, és próbáltuk bereffelni a fővitorlát,
és apa elkezdte üvölteni
a költői baromságait.
Aztán már bent is volt a vízben, mi meg próbáltuk kihúzni.
És oldalba kaptunk egyet.
Egy nagy hullám...
Mindketten odavesztek.
Andy nem húzta össze a mentőmellényét.
Mindig is kétbalkezes fasz volt.
Te jó ég...
Megtennél nekem valamit?
Itt van.
Mostanság nagyon fesztelenek vagyunk.
Anya? Látogatód jött.
Mrs. Barbour?
Theo...
El se merem hinni.
Milyen jóképű! Igaz, Platt?
Igaz.
El kell mesélned nekem, mihez kezdtél az életeddel.
Régiségeket árulok.
Régiségek! Ez csodálatos, Theo!
Amerikai bútorokat főleg. Jöjjön el egyszer!
Szeretem a régi holmikat, tudod.
Kiskorodban is nagyon érdekeltek a képeim.
Rögtön megtaláltad a legjobbakat. A Peale-t, a Lane-t, a Copley-t.
Azt gondoltam: "Ah, egy rokon lélek!"
Mrs. Barbour, most hallottam Andyről...
El se tudom hinni. Legmélyebb részvétem.
Te tudod, mi a veszteség.
Mindig olyan jó barátok voltatok.
Egy srófra járt az agyatok.
A fura kis játékaitok...
Na és a suliból összejársz még valakivel?
- Nem nagyon. - Én találkozom néha Tom Cable-lel.
- Igen? - Randizgat vele a húgom.
- Alkalmanként. - Csak ne túlozz, Platypus.
Összefutottunk egyszer-kétszer.
Hát tényleg itt vagy. Nem hittem el, mikor Platt felhívott.
- Örülök, hogy látlak, Theo. - Bocsánat, de ez annyira fura!
- Hét lehettél, mikor legutóbb láttalak. - Rég volt.
Nagyon örülök, hogy újra eljöttél hozzánk.
Mint a régi szép időkben.
A kis komód még Salem idejében készült.
Az 1760-as években. Emlékszem, gyerekkoromban
nagyanyám házában milyen ámulattal néztem.
Csodálkozom, hogy eljöttél hozzánk.
Mindig azt hittem, utálsz minket.
Szörnyen viselkedtünk veled Toddyval.
- Kicsik voltatok. - Persze.
És nézz ránk most!
Szinte már emberszerűek vagyunk.
Hát, ha megbocsátottál nekünk, akkor el kell jönnöd máskor is.
Kedves Pippa! Hogy vagy?
Sokat gondolok rád.
Remélem, jól érzed magad Texasban.
Az van,
hogy nekem elég rossz itt.
Te emlékszel az édesanyádra?
Igen.
És mire emlékszel?
Fekete hajú volt,
és nagyon csinos.
Sokat nevetett.
És szerette a képtárakat.
Azért is voltatok ott?
Emlékszel rá, hogy láttál?
"Bármily kegyetlen is az életed, vállald fel, és éld.
Nem olyan szörnyű, mint te vagy.
Szeresd az életed, bármily szegényes."
Lássuk Thoreau kereskedelem-ellenességét.
Szerintem hülyeség.
Ha mindenki elvonulna, és az erdőben élne,
milyen társadalmunk lenne?
- Felelőtlen. - Az. Ha mindenki olyan lenne, mint ő,
nem lennének boltok, se tévé, se utak.
- Fasz. - Na igen.
De ő talán az ellenkezőjét állítja.
Kinek van más véleménye?
Harry Potter!
Kapd be!
Hol a snowboardod?
A pólód. A sivatagban nem nagyon lehet boardozni.
Nem. Nem is tudok snowboardozni.
Csak utálom a napot.
- Theo. - Borisz.
Honnan jöttél?
Oroszországból, Ausztráliából, Lengyelországból,
Új-Zélandról, Texasból, Alaszkából, Kanadából.
Svédországból. Eredetileg meg Ukrajnából.
- Jézusom. - Ja, vándorlunk.
A fater bányákat ás. Mindenhol utálnak minket,
mert cég ígéri, nem basszák szét környezetet,
aztán szétbasszák környezetet.
De itt, gondolom, kit érdekel?
- Akarsz inni? - Mi?
Inni. Van otthon sör.
Jó.
Mit csinálsz?
Mondtam. Utálom a napot.
Nem.
Vannak szomszédaitok?
Körülöttünk minden ház üres.
Itt is. Túl messze kintre építették ezeket.
Most sivatag követeli vissza.
Sivatag meg bankok.
Akarsz vodkát?
- Kösz, nem. - Fater folyton azt iszik.
Annyit, hogy nem érzi lábát. Szó szerint. Van rá szó.
Az én apám azt mondja, leszokott.
Naná.
Akarsz enni? Van kenyér, cukor.
Kösz, nem.
Van itthon valaki?
Nincs. A fater ma nem jön haza.
- Ketten vagytok? - Igen. Az anyám meghalt.
- Az enyém is. - Az enyém alkesz volt.
Részegen kiesett az ablakon.
Az enyém robbantásban halt meg.
Ja.
Az élet, mi?
Ez mi?
Vitaminok. Xandra valami testépítőtől kapta őket.
Vitaminok? Ez nem "v", mint vitamin, Potter.
Ez Vicodin. Betépsz tőle.
Díler a nő?
Ő? Dehogy. Főnök egy kocsmában a Stripen.
Ja, akkor nem árulhat drogot.
Nem New Yorkból jöttél?
Fú, de jó csaj!
Zavarna? Ha mi ketten...?
- Nem bírod őt? - Nem.
Szerintem apám már járt vele, mikor anya még élt.
Mindig azt mondta, kiküldetésre megy,
- de szerintem ide járt. - Na és?
Az az apád sara. Ne a nőt hibáztasd.
- És ne is a kiskutyát. Hogy hívják? - Poppernek.
- Jó kutya! - Ez húsz dollár volt!
Húsz dollár lett volna!
Nézzenek oda. Kis cuki.
Tedd csak le!
- Marad! - Hogy hívnak?
- Theodore Decker vagyok. - Szintén New Yorkból?
- Igen, uram. - Örvendek. Naaman Silver.
- Apád itthon van? - Nincs, uram.
"Uram". Jó a modorod. Mikor jön haza?
Nem tudom.
Bejön, és megvárja?
Jó gyerek vagy, Theo. Köszönöm, nem megyek be,
mert nem szeretek senkit az otthonában zavarni.
Csak mondd neki, hogy kerestem.
Isten áldjon!
Igen! Tessék! Látod, ez a jutalma annak, ha van önfegyelmed.
Befektetőként kell nézni a dolgot. Ahogy én. Skorpióerény.
- Te hiszel abban? - A jó vegasi bukiknak van asztrológusuk.
A profitot ki kell szagolni. Az idén 53% jött össze, és mennyin?
Ezer tippen? Ez jó év. Ez baromi jó év.
Fasza egy játék ez.
Akarok nyitni neked egy takarékszámlát.
Félretettem 10 ezret...
- Nem muszáj ám. - Tudom, hogy nem muszáj.
De akarom.
Csak add meg majd a TB-számod, és akkor megnyitom a számlát.
Az van, hogy örülök, hogy itt vagy.
Te meg édesanyád...
Mint akik összenőttek.
Örülök, hogy adtál még egy esélyt.
Tessék! Látod ezt?
Máris szerencsét hozol! Hihetetlen!
Még két meccs van ma. Osszuk be az erőnket. Ez fantasztikus.
A kutya most nem lehet itt, balszerencsét hoz.
Segíts ebben, jó? Van még jégkrém?
Kéne együtt trippeznünk.
Aciddel.
Az a sovány lány állampolgári ismereteken.
Kayley.
Azt mondja, az anyja pasija tud szerezni.
Te már csináltad?
Egyszer.
Fantasztikus volt.
Miért...
A fater. Megöli kutyát! Siess!
Popper! Gyerünk!
Nagyon izgalmas. Ha jön Ukrajnába, mindenki fogja tartani sztárnak.
- Igen? - Nem mondtad, hogy apád színész.
Csak egy-két filmben játszottam.
Főleg tévés munkáim voltak.
Figyelj, Theo, elviszem Xandrát az MGM Grandbe
hálaadásnapi vacsorára. Akarsz jönni?
Inkább külön csinálunk valamit. Szerintem Boriszéknál vacsorázunk.
De akár veletek is mehetek.
Már le van foglalva az asztal, úgyhogy...
Na majd kitaláljátok.
Borisz, szereted a zsarufilmeket?
- Persze. - Csináltam egyet Mickey Rourke-kal.
- Frankón? - Frankón.
Ez nagyon finom volt. Köszönöm.
Mickey egyébként utált engem.
Nem tudom, mi baja volt, nekem vele semmi.
Fenyegetve érezte magát tőlem.
A fene se tudja, miért. Még gyúrtunk is együtt.
Módosítsam a foglalást, vagy sem?
- Nem mondtam, hogy ne gyere! - Mondtam, hogy mondtad?
- Mit akartok ketten csinálni? - Tévézünk, gondolom.
Hozzak virslit meg csípős csirkeszárnyat, amit úgy szeretsz?
- Aha. - Oké. Szállítom a cuccot.
De a cigimhez nem nyúltok.
"Minden férfinak és nőnek
egyetlen igazi otthona van."
- Angolul! Angolul, te fasz! - Nyet!
Baszod! Bazmeg, a szám!
A nejem és a fiúk, Sebastian és Casey.
Hallottad?
- Mit? - A pasast.
Azt mondta, úgy hívják a fiait, hogy Baszkikám és Casey.
- Te hülye vagy. - Azt mondta!
Ez durva, nem? A Casey, az oké. De Baszkikámnak hívni a fiadat...
- Nem azt mondta. - Hát mit?
- Faszom tudja! - Akkor ne vitatkozz!
Az amerikaiak kibaszott hülye neveket adnak,
hogy Alma, Takaró, Medve meg ilyenek.
Kellemes családi program az idei első korcsolyázás New Yorkban.
- Oda jártatok anyáddal? - Nem, ez turistáknak van.
Akkor mit csináltatok?
Semmit. Csak...
Anya pulykát sütött.
Énekeltünk.
Lenyelni nem lehet?
Így sokkal ütősebb.
Miből fogjuk tudni, hogy hatni kezdett?
A fater megölt egy embert.
Egy bányában.
Új-Guineában.
Kamuzol.
Nem.
Tényleg.
Leütötte egy... Hogy is hívják azt?
Franciakulccsal.
Aztán úgy csinált, mintha leszakadt sziklák estek volna rá.
Utána el kellett jönnünk.
Te jössz.
Egy titkot.
Szoktam álmodni anyáról.
Azt álmodom, hogy valaki megmondja, hol lakik.
Egy lepukkant, régi házban a város másik végén.
Én meg odarohanok,
és felszaladok a lépcsőn,
de nincs már ott.
Soha nincs már ott.
Ez nem titok.
Nem akar találkozni velem, mert miattam történt.
El kellett vinnie az igazgatóhoz,
mert rám fogták, hogy cigarettáztam.
Esett az eső, még korán voltunk,
ezért bementünk addig a múzeumba.
Én tehetek róla, hogy meghalt.
És most nem akar találkozni velem.
Ússz!
Hol vagyok?
Hol...?
Pippa! Hol van Pippa?
Nagyon rég nem láttalak téged.
Emile.
- Ne mozogjon. - Itt ne. Ne hagyd itt.
Itt ne. Ne hagyd itt.
Vidd el! Vidd el!
Nem láthatják meg.
Akkor elveszik. Elvitték az összes lámpát.
Ezt?
Semmi baj. Tessék.
Vidd magaddal!
Ígérd meg! Ígérd meg, hogy elviszed.
Meg kell keresnem anyámat.
Hobart és Blackwell.
A zöld csengőt nyomd meg.
Én vagyok, Potter.
Potter.
Aludj, Potter!
Van egy perced?
Persze. Tessék.
Tudod, mondtam, hogy jó évem volt. Nagy dolgokra készülök.
- Egy haverom éttermet nyit. - Fú. Tök jó.
Igen. Ez nagy lehetőség.
De tudod, van vendéglátási adó, alkoholárusítási adó.
Nagy az induló befektetés.
Ha kell a pénz a takarékszámláról, nyugodtan...
Oké. Nem... Oké.
Ez rendes tőled, tényleg. De most arra foglak megkérni,
hogy hívd fel azt a Bracegirdle-t, édesanyád ügyvédjét.
Itt van. Mindent felírtam.
Mondd, hogy magániskolába mész,
és utalja át ezt az összeget erre a számlára.
65 ezer dollárt?
Ha a hasznodra fordítjuk a pénzt, akkor ez törvényes.
És az étterem nekünk hoz majd hasznot. Így kell nézni a dolgot.
Megtakaríthatunk akár 30 ezret is.
- De miért... - Theo, nekem erre most nincs időm.
Most kell hívnod, mert keleten zárnak az irodák.
Ha valamit alá kell írnod, azt erre a számra faxolja át.
Miért nekem kell hívni?
Felhívod, érted? Muszáj felhívnod.
Kurva nehéz helyzetben vagyok, érted?
Érted? Csak átmeneti gond, de kell az a pénz. Rögtön!
Mert ez a lehetőség... Ez csak most van, gyorsan le kell csapnom rá.
Elég!
Hagyd abba a bőgést.
Csak ami a papíron van.
Bracegirdle és Wise.
Beszélhetnék Mr. Bracegirdle-lel?
- Theodore Decker vagyok. - Tartsa, kérem!
Theodore! Jó, hogy jelentkezel. Nem volt meg itt az elérhetőséged.
Magániskolába akarok menni. Hagyott rám anya valamennyi pénzt?
Szabadon nem. De van egy elkülönített összeg,
ami az oktatásodra fordítható.
Akkor ha azt kérném, hogy küldjön 65 ezer dollárt...?
Csak közvetlenül a választott iskola számára folyósítható pénz.
Ez biztosítja, hogy a pénzt valóban az oktatásodra költsék.
Talán nem árt tudnod,
hogy valaki kétszer is megpróbált pénzt felvenni a számláról.
Valaki, aki ismeri a TB-számod, a jogi képviselődnek adta ki magát.
Tudsz valamit erről?
Nem, nem tudok.
Köszönöm.
A kurva életbe! Nem!
Bassza meg! Bassza meg!
Nem!
- Azt mondta, sok pénzed van. - Az apám?
- Szerinted nem mondtam volna el neked? - Nem tudom.
Sok mindent nem mondasz el.
De nem baj.
Tudom, mitől lesz jobb kedved.
Hidd el, Potter, ez lesz az életed egyik legjobb estéje.
Olyan, mint egy film. Minden lapos és fekete-fehér.
Azért színesben még jobb lenne.
Az biztos többe kerül.
Francba! Senkinek nem kéne itthon lenni.
- Viselkedj normálisan! - Szikrák hullanak a szájukból.
Normális legyél! Normális.
A dolgozó ruhád van rajtad.
Theo,
apád autóbalesetet szenvedett.
Körülbelül két órája.
0,39 volt a véralkoholszintje.
Nyugatnak hajtott, be a sivatagba,
mintha világgá menne.
Értem.
Értem. És mikor jön haza?
Nem jön.
Arról beszélek, hogy meghalt.
Meghalt.
Mit csinálsz?
Azt hittem... hogy nem látszom.
- Kicsi vagy még az iváshoz. - Bocsánatot kérek.
Mi bajod?
Nem tudsz sírni? Meghalt az apád. Az édesapád!
Ezt viccesnek tartod? Akkor mondok neked valamit.
Lehet, hogy nem voltál sokáig apáddal, de az ő fia vagy
ízig-vérig.
Elmentek. Xandra meg beájult.
Mit csinálsz?
Pénzt keresek. Elmegyek, mielőtt emberek jönnek.
- Gyere velem! - Hova?
- New Yorkba. - Mi?
- Nem maradok itt vele. - Amiatt, amit mondott? Ki van akadva!
Sajnálom őt.
Nem kell.
Tervezzünk. Hülyeség ma menni.
Nem maradhatok itt! Bedug egy otthonba! Fel tudod fogni?
Kiskorú vagyok. Nincsenek itt se rokonaim, se barátaim.
El kell mennünk. Most rögtön.
Mi lesz Popcsikkal?
Pakolsz, aztán megyünk a buszhoz.
Nem tudok most menni. Adj még időt!
Mi? Nem várhatok! Jönnek, és elvisznek!
- Csak egy napot! - Miért?
Miért?
El kell mondanom neked valamit.
Mit, Borisz? Mit kell elmondanod?
Ne menj el. Rosszul döntesz.
De muszáj elmennem! Velem jössz, vagy sem?
Menj előre. Utánad megyek.
Egy-két nap múlva.
De tényleg gyere! Ígérd meg!
Brighton Beach-be megyünk, az oroszokhoz.
- Egy suliba járunk majd. - Potter.
Sok szerencsét! És vigyázz Popcsikra.
Remélem, ez jó lesz.
Welty régi szobája.
Kérem, ne küldjön el.
Vedd le a vizes ruhád, és pihenj.
Majd beszélünk, ha jobban leszel.
És senki nem fog elküldeni.
Addig maradsz, ameddig akarsz.
A kutya is.
Nem akarlak még egyszer elrángatni, de döntened kell.
Chinois vagy "nílusi madarak"?
"Nílusi madarak".
- Theo! - Nem olyan romantikus, mint gondoltam.
Ez gyönyörű!
- Mi az? - Semmi. Csodálatos.
Csak szerinted megy majd a ruhámhoz a nagy napon?
- Nem. - A smaragd igazi csoda,
de nem igazán az én kövem. Anya se vehet fel zöldet.
Ahogy gondolod.
Most megbántottalak, ugye?
- Figyelj, fel fogom venni.
- Nem muszáj... - De akarom.
Kitsey azt mondta, ne legyenek beszédek, úgyhogy ez pohárköszöntő.
A legjobb barátnőmre és leendő férjére.
Kitseyre és Theóra!
- Remélem, még nincs meg. - Nincs. Nem fogod elhinni,
de ezt az előadást még Bostonban, egyetemistaként láttam.
Ez az a fiú? Longstreet?
Forrest Longstreet. Andy osztálytársa volt, nem?
- De. - Nem hívta meg Andyt egy születésnapra.
Nem hiszem, hogy Andy elment volna.
Igazad lehet.
Te jobban ismerted őt.
Azt hiszem, én sose láttam őt olyannak, amilyen volt.
Mindig valaki mást akartam csinálni belőle.
Mikor elment,
azt hittem, örökre összetört minden.
De aztán visszajöttél te.
És azt se hittem, hogy még valaha boldog leszek.
Remélem, megbocsátod, hogy a szívemből beszélek,
de mindig a saját fiamként gondoltam rád.
A kellemetlenségért, amit önnek okoztam,
szeretnék kárpótlást felajánlani.
Mondjuk, plusz tízezret.
Tudom, hogy ott volt.
A 32-es teremben. Tudom, hogy ott volt,
és tudom, hogy mi más volt még abban a teremben.
- Nem tudom, miről beszél. - A Metropolitan múzeumban,
a bombatámadás napján.
Nem szeretnék arról beszélni.
- Ott halt meg az anyám. - Tudok róla.
Welton Blackwell is, a 32-es teremben.
Ha az üzlettársa nem kürtölte volna szét az egész városban,
hogy maga megjelent Welty gyűrűjével,
talán rá se jövök a dologra.
- Milyen dologra? - A kapcsolatra maga és a festmény között.
A képet elvitte Mr. Hobartnak, és azután a gyámoltja lett.
- Nem vagyok... - Mindegy, hogy hívja.
A képet zálognak használták,
pénzt szereztek vele. Ezzel a képpel.
Fabritius Aranypintyével.
Ami megsemmisült egy múzeum elleni barbár terrortámadásban.
Szegény kis madárka!
Örökre elveszett.
Felelőtlenség volt
banditák kezére adni a törékeny madárkát.
Én azt javaslom,
hogy adja el nekem, mondjuk,
félmillió dollárért.
Másként a rendőrség tudomására juthat...
Mi a szar közöm van nekem ehhez?
Jól van.
Az FBI azt a fülest kapta, hogy Miamiben egy bűnbanda
biztosítékként használta a festményt egy drogüzletben.
Ez bizonyítja, hogy a kép nem égett el a robbanásban, nem gondolja?
Azt javaslom, fontolja meg az ajánlatomat.
- Mert kész vagyok az FBI-hoz fordulni. - Csak nyugodtan.
Ha beszélni szeretne a másik dologról, hívjon fel.
- Kitsey nincs itthon. - Már végzett a munkahelyén.
- Nem veszi fel a telefont. - Nem tudom, mikor ér haza.
Hát jó.
Megvárhatom itt?
Inkább gyere vissza később.
Most komolyan? Csak várnék a szobájában, Em. Semmi...
De én is itt lakom. Nem ronthatsz be ide csak úgy.
Sajnálom. Rosszkor jöttél.
Semmi baj. Minden rendben lesz.
Theo!
Nagyon késő van.
Miért nem hívtál fel? Éhes vagy?
Összedobhatok valami kaját, ha akarod.
Vagy iszunk egy pohár bort?
Em mondta, hogy jártál itt korábban.
- Kinyitnád, drágám? - Kérlek, ne.
Tessék?
Láttalak titeket.
Csak nem Tom Cable-ről beszélsz?
- Ő régi barátom. - Kérlek, Kitsey. Elég a titkokból.
Gondoltam, az esküvő előtt nem számít.
Megpróbáltam lezárni a dolgot még régebben, de...
De szereted.
Nem hiszem, hogy tudod, milyen érzés a rossz embert szeretni.
Theo...
tényleg annyira fontos ez?
Tudod, hogy nem.
Igazából nem.
Én is tudok a dolgaidról.
- A dolgaimról? - Drogozz, amennyit akarsz, nem érdekel.
Ez a házasság okos dolog. Anya szeret téged.
Nagyon szeret.
Összeillünk.
Kedveljük egymást, jól kijövünk.
Fejben, nem szívben?
Mondhatjuk.
Kétezer dollár. Reilly & Britton természetesen.
Első kiadás, első sorozat.
Mint látja, kiváló állapotú.
Megveszem.
- Magának lesz? - Nem, ajándékba.
Szerencsés az illető.
Ezt nézd meg!
Egy fűtetlen pajtában tárolták.
Az is csoda, hogy megvan. De nézd az erezetét!
Mi van?
- Nem akartalak felzaklatni. - Mivel?
Az a Reeve, Lucius Reeve...
Eladtam neki az Affleck-díszes szekrényt.
- És? - Affleckként adtam el neki.
Nem lett volna szabad. De nem tudtam, mit csináljak.
Fojtogatott az adóhivatal. És Reeve berágott.
- Vásárold vissza. - Próbáltam. Nem tudom, mit akar.
A kereskedő a jó híréből, a becsületéből él, Theo.
Ha elterjed, hogy...
Helyrehozom, Hobie.
Kap többet, mint amennyit fizetett. Biztos pénzt akar.
Hobie?
- Pippa? - Szervusz, kedves.
- Megváltozik a cégnév? - Nem.
- Nem kértem. - Azt tudom.
De Hobie azt mondogatja, hogy nagy változást hoztál.
Remek üzletember vagy.
Ki hitte volna, hogy régiségárus leszel?
Hiányzik New York?
Emlékeztess, hogy majd adjak egy könyvet.
Igen?
Én is adok neked egyet.
Pont jól jött ki, kiolvastam a gépen.
A Szaturnusz gyűrűit hoztam neked.
Everett szerint tetszeni fog.
Ez jó? Szuper.
Örülök, hogy boldog vagy.
Hihetetlen, hogy nem is ismerem, és a feleséged lesz.
Nagyon gyorsan ment.
Az igazit felismeri az ember.
Na jó. Hulla vagyok.
Ideje aludni.
Jó éjt!
A ZSENI - GLENN GOULD BELSŐ ÉLETE
Emlékszem, azt éreztem: "Ki ez a pasas?"
Minden hang tisztán csengett, és olyan kifejezően játszott
a bal és a jobb kezével is,
hogy szinte úgy hangzott, mintha duettet játszana önmagával.
Bocsáss meg.
Azt hittem, tetszeni fog.
Nagyon tetszett.
Csak eszembe juttatta azt a világot.
Kemény munka volt.
Gyakorlás, napi hat órában.
Aztán azon a napon hirtelen vége lett.
Most egy koncertre sem tudok elmenni.
És Weltyvel
azért voltunk ott, mert elvitettem magam aznap egy meghallgatásra.
- Én tehettem róla, Theo. - Gyere haza!
- Ide? - Igen.
És Everett?
Mikor ott voltam Weltyvel,
mikor ezt a gyűrűt adta,
történt valami köztünk.
Utat mutatott a boltba.
És amint beléptem, tudtam, hogy ott jó.
És... régiségek?
Miért érdekeltek volna? Ki sejthette? De érdekeltek.
Pontosan oda küldött, ahova mennem kellett.
És ahhoz, akivel lennem kellett.
Pippa...
- Én... - Tudom. Tudom.
Ne hidd, hogy nem tudom.
Igen.
Hiányzik.
New York.
De megmondom, miért nem jövök vissza.
Mert Londonban legalább
nem gondolok rá
a nap minden percében.
De hiányzik.
Hiányzik Hobie.
És hiányzol te is.
Túlságosan hasonlítunk, Theo.
Amin keresztülmentünk...
Mi nem támaszkodhatunk egymásra.
Ha egyikünk kidől,
magával rántja a másikat.
Sajnálom, Theo.
- Nem. Nem. - Sajnálom.
Rendben.
- Na? - Jerome? Cucc kéne. Hova menjek?
Kérj Katrinától. G-Slack bár a B sugárútnál.
Dolgozik itt Katrina?
Katrina?
Jerome barátja vagyok. Azt mondta, Katrina tud segíteni nekem.
Mi a vezetékneve?
Miben tud segíteni?
Nem fontos.
Potter!
Borisz?
- Tudtad, hogy itt vagyok? - Nem tudtam.
Nem kerestél?
- Mi? - Ez most csak véletlen?
Igen.
Jól van.
Akkor a véletlenre!
- Itt lehet enni? - Máskor nem.
- Mivel foglalkozol? - Ezzel-azzal.
Sok mindennel. Megélek valahogy.
- New Yorkban élsz? - Nem. Sokat utazok. Néha itt.
Svéd. Belgium. Németek.
- Oroszország? - Nem nagyon.
Arra gondoltam, talán visszamentél Oroszországba,
- mert nem jöttél utánam. - Az volt nagyon elbaszott időszak.
- Egy ideig dolgoztam Mr. Silvernek. - Mi?
- Akkor együtt laktam Xandrával. - Micsoda?
Fater elment. Nem volt lakás. És jól kijöttünk.
Eljött Mr. Silver. Asszisztense lettem. Csináltam ezt is, azt is.
Hihetetlen, hogy itt vagy.
Tudod, mire jártam a főiskolán? Orosz társalgásra. Csak miattad.
Rád gondoltam közben.
Potter, nagyon sajnálom, amit veled tettem.
- Felejtsd el! - Nem tudom.
Boldog vagy?
- Nem annyira. - Egy lány?
Nem, az nem. Csak...
Jegyesem van.
Nem tudom, miért mondom el,
de láttam őt csókolózni valaki mással.
- Egy ismerőssel, Tom Cable-lel. - Cigarettás köcsöggel sulidból?
Szereted a lányt.
De nem olyan nagyon.
Bonyolult.
Van valaki más?
Na jó. Elég ebből. Menjünk el valahova. Hívjunk taxit!
Taxit?
- Sofőröd van, baszki? Neked? - Sofőröm van, baszki!
Gyuri, üdvözöld Pottert!
- Helló, Potter. - Helló, Gyuri.
Vigyázz... Vigyázz, szétszórod!
Ne mozgasd!
Dolgozz nekem! Újra összehozott minket a sors, és nem vagy boldog.
Vissza akarok fizetni, mert minden jó, ami történt, miattad volt.
Én csináltam belőled drogdílert?
Nem a drogdíler. Jó életem van.
Lehetne...
Nagyon sajnálom, Potter.
Sajnálom, amit tettem!
- Felejtsd el! - Nem tudom felejteni!
Nagyon csúnyát csináltam veled.
És próbálom, esküszöm, próbálom visszaszerezni.
Gondoltam, hallottál Miamiról, és akartam mondani,
hogy semmilyen nyom nem vezet hozzád.
Ne.
Nem bontottad ki? Ennyi éven át?
- Hogy álltad meg, bazdmeg? - Állj le! Miről...
Ha ott maradtál volna...
Akkor visszaadtam volna neked, esküszöm.
Megmondtam volna, hogy kicseréltem. De nem vártál!
Elrohantál, és én nem mertem mondani, szégyelltem magam!
- Most is szégyellem! - Hülyeség! Senki nem tudott róla!
Filmszakadás van, ha iszol, Potter!
Megmutattad nekem.
Hálaadáskor. Hullarészegen.
Kicsomagoltad, és megmutattad.
És nekem kellett. De nem eladni.
Esküszöm. Ilyen dolgot nem lehet eladni.
Nem hiszek...
- Egy szót se hiszek el ebből. - Ez a kép hátsó oldala.
A hátoldal bizonyította, hogy nálunk van.
A képet biztosítéknak használtuk bizonyos üzleteknél.
Aztán jött Miami.
És esküszöm, Potter, esküszöm...
Mit csinálsz? Várj! Állj meg! Kérlek!
ÁLLAMPOLGÁRI ISMERETEK
Eljött ma hozzám.
Reeve.
Fénymásolatokat, számlákat mutatott.
- Több tucatnyit. - Oké, figyelj, el akartam mondani.
Ki akartam fizetni pár tartozást. Valahogy talpra kellett állnunk.
Nekem ne magyarázkodj.
Beindult az üzlet, és nekem nagyon kényelmes volt
- a homokba dugni a fejem. - Ne magadat okold.
Én szúrtam el. És én fogom helyrehozni.
Nem ezért jött ide.
Igaz?
Kérlek, mondd, hogy nem igaz.
- Hobie... - Azt mondtam, hazudik, és kidobtam.
De most mondd meg:
igaz?
A festmény.
Igen.
Ismered a kép történetét?
Tudod, hogy az utolsó festménye volt, mert meghalt?
Meghalt egy robbanásban. Egy ostoba balesetben.
És az egyik abból a kevésből, ami épen maradt,
csodával határos módon,
az a kis madár volt.
Mint semmi más, ami addig vászonra került.
És valamiképp, csodák sorozata folytán
mindent túlélt, évszázadokon át.
Majd jöttél te.
Hobie, én nem akartam...
Először azt se tudtam, mi az.
És nem tudom, aztán miért tartottam meg.
Csak azt akartam, hogy biztonságban legyen.
Nem a tied volt, hogy megtarthasd!
Egész életemben, minden munkában, amit elvégeztem...
Nem tudom.
Nem tudom, talán balgaság túl nagyra becsülni a tárgyakat.
De Theo,
az a festmény, amit kimentettek a tűzből,
örökül hagytak, megóvtak, megőriztek,
hogy továbbadhassák.
Mindig tovább...
Mi meghalunk.
Mind meghalunk.
De elpusztítani, eltékozolni valamit,
ami halhatatlan lehetne...
Elveszett?
Hobie,
sose akartam rosszat neked.
Soha.
- Sok boldogságot! - Örülök, hogy itt vagytok.
Gyere, üdvözöld Anne-t! Ott áll a sarokban.
Minden oké?
Jobb nem is történhetett volna vele, mint hogy te felbukkantál.
Anyátok tudott róla?
Kezdettől azt mondta, hogy az csak egy fellángolás.
A nők mindig a seggfejekért bolondulnak.
Igyunk még!
Melyik a tiéd?
Ő az?
A legbájosabb hölgy a teremben.
Mondd neki, hogy most menned kell.
- Mit keresel itt? - Van jegyed, most rögtön indulunk.
- Hova? - Amszterdamba.
Mi a fasznak mennék Amszterdamba?
Mert vissza akarod kapni.
Hát itt vagy!
Bemutatom a keresztanyámat, Anne de Larmessint.
Mit csinálsz?
- Elmegyek. - Nem mehetsz. Még lesz fényképezés.
Pár napra el kell utaznom.
Ments ki valahogy!
De visszajössz?
Minden jót, Kitsey.
Előtte és utána.
Minden dolog előtte és utána van.
És középen ott van a festmény.
Az egyetlen cselekedeted.
Átléptél a határon egy másik országba.
És nem tudsz visszamenni.
Egy ilyen képet nem lehet eladni. Rögtön elkapnak.
Ha árut kapsz bizományba, megy a kép biztosítéknak.
Árut eladod, fizetsz, képet visszakapod.
- Ki vitte el a képet? - Egy német pasas. Ismerem.
Lopott műtárgyakat árul. Sascha néven fut.
Azokkal a seggfejekkel kavart Miamiben.
Azután pedig felszívódott.
Most Sascha érzi, hogy szorongatja az FBI.
Ezért hajlandó lepasszolni a festményt.
- Örülök, hogy újra látlak, Potter. - Nem úgy hívnak ám.
Sascha itt van a festménnyel.
Victor megkereste, mondta, hogy van vevő. Egy amerikai üzletember.
- Ki az az amerikai üzletember? - Hát, te.
Akarod a képet? Igen?
- Igen. - Meg fogom csinálni.
Mindent jóvá fogok tenni.
Negyvenezer. Az én pénzem. Ezt megtarthatják.
Mert úgy nem nézik meg annyira a csekket.
Mire rájönnek, hogy az kamu, mi messze járunk.
A sztori: te New York-i vagy, nagyon gazdag ember.
Ez csak mutatni.
Van valaki hátul!
Nincs senki.
Nehéz volt,
de megérte, nem?
- De. - Boldog karácsonyt!
Ne légy hülye, Borisz.
Ott csináld!
Carel Pietersz,
ismert nevén Fabritius
Hollandiában született, 1622-ben.
32 évesen már az egyik legkiválóbb festőként tartották számon
a kiváló festők korában.
Éppen a delfti műtermében festett,
amikor egy közeli lőporraktár tragikus módon felrobbant.
A szomszédok egy fatáblát találtak a romok közt,
és a táblán egy aranypinty képe volt megfestve.
A festményt évszázadokon át kézről kézre adták.
Fennmaradt.
Majd jöttem én.
Annyi éven át elnémítva, éjsötétben tartottam
egy fényből szőtt lényt.
Amit csak a fény éltet.
Visszaadtam volna.
Esküszöm!
De elkéstem vele.
Megtett és már vissza nem vonható dolgok.
Dolgok, amelyek összeállnak.
És dolgok, amelyek széthullanak.
Ne...
Járnod kell. Érted?
Jól van. Oké. Gyerünk!
Jól van. Jól van.
Menjünk!
Ez az. Jól van.
A kínai srác
talán rohan vissza Saschához.
Gyuri tudott helyet Frankfurtban, amit Sascha régen használt.
Hely olyan, mint erőd.
Kamerák, zárak, kódok, minden. Hadsereg tud csak bejutni.
Vagy rendőrség.
Egyél! Most kell.
Na szóval: probléma, hogy rendőrségnek kell alapos indok.
Gyurinak unokatestvére nagyon exkluzív bárban dolgozik.
Ő elmegy rendőrségre, mondja, látott két németet vitatkozni,
és egyik otthagyott egy dossziét.
És mi van dossziéban?
Fénykép Aranypinty-ről, újságcikkek
és FedEx-es boríték Sascha címével.
Másnap olyan, mint a filmekben!
Kommandósok törik be ajtót, bazmeg!
Én nem láttam. Bár láttam volna!
Milyen pofát vág Sascha, ahogy hozzák!
És igen.
Ott volt.
A madarad.
Megtalálták, biztonságban van.
Szívesen. De van tovább is.
Más festményeket is találtak.
Lopott festményeket. És köztük:
egy Rembrandtot. Igyál még kávét!
Figyelj rám!
Ez fontos.
Mondod, hogy rossz dolgokat csináltál.
És hibáztatod magadat.
És akarnál
meghalni.
Csináltunk rossz dolgokat.
De néha lehet, hogy jó jön ki a rosszból.
Ha te nem...
meg ha én nem...
lehet, hogy sose találják meg a festményeket!
Lehet, hogy olyan,
mint kurva nagy vihar, ami átmegy rajtunk,
és csak fúj minket, és lehet ez a sors...
De minek neki név?
Ez
az élet.
A madarad visszatért a világba.
Boldog karácsonyt, Potter!
Theo,
rengeteg a látnivaló.
Ez a Dr. Tulp anatómiája. De nézzük meg Frans Halsot is.
Ezt nagyon szeretem.
A hollandok találták fel a mikroszkópot.
Láttatni akarták a legapróbb részleteket is.
A parányi dolgoknak is jelentőségük van.
Ott az a hervadt levél. A festő titkos üzenetet küld vele.
Azt üzeni, hogy minden mulandó.
Bocsánat... Erről a festményről beszéltem.
Ezt a képet szeretem a legjobban.
AZ ARANYPINTY
A feliratot fordította: Tóth Tamás